TÄMÄ ELOKUVA PALKITTIIN 1998 CANNESIN ELOKUVAJUHLILLA-
- TUOMARISTON ERIKOISPALKINNOLLA
TÄMÄ ELOKUVA ON KUVATTU-
- DOGMA 95 -MANIFESTIN PERIAATTEIDEN MUKAISESTI
JUHLAT
Christian puhelimessa. Kyllä, olen Tanskassa.
Tulin aamulennolla.
Mitä?
Leikkautin tukkani lentokentällä, jos se sinua kiinnostaa.
Kaikki on hyvin. Kävelen ja katselen maisemia.
Isänmaatani...
Täällä on kaunista.
Voisin vaikka muuttaa takaisin, mutta se ei taida enää onnistua.
Minä selviän kyllä.
He järkyttyvät varmaan.
Mitä?
Linja pätkii. Hyvä on. Hei hei.
Tuohan on minun veljeni.
- Miksi hitossa et sanonut mitään? - Minä en nähnyt häntä.
Minun pitää aina huolehtia kaikesta.
Hitto vieköön, Christian!
Setäsi on tainnut kävellä tänne Pariisista, Kasper.
Kävelin vain asemalta asti.
Hitto soikoon, velipoika!
Kyllä minä sinulle vielä näytän!
- Sinä se vain jaksat. - Ei olla nähty pitkään aikaan.
- Olet ihan pimeä! - Miten menee?
Heitän sinut perille.
Kiivetkää ulos, kakarat! Annan Christianille kyydin.
- Mahdumme kyllä kaikki. - Alahan tulla, Mette.
Istu etupenkille, niin voidaan jutella.
- Pitääkö meidän kävellä? - Mikä sinua risoo?
Pitääkö meidän muka kävellä loppumatka?
Hän on sentään minun veljeni. Jousta vähän tai kävele kotiin.
- Turpa kiinni. - Ota rauhallisesti.
- Onko isä jo tullut? - Ei vielä.
Huhuu?
- Hei! Mikä sinun nimesi on? - Lars.
Selvä. Kuulehan, Mads...
Uudet palkolliset käyvät hermoilleni, jotta tiedät.
Keitä luulet meidän olevan?
Tämä tässä on veljeni Christian.
Hänellä on ravintoloita Pariisissa. Minulla on bistro eteläsatamassa.
Tämä on lapsuudenkotimme.
Tiedämme, miten vieraita pitää kohdella.
Hyvän vastaanottovirkailijan pitää tietää, kuka kukin on.
Anna meille huoneet 9 ja 19, mutta älä kerro sitä ukolle.
Sinun nimeäsi ei löydy vieraslistasta.
- Anteeksi mitä? - Mikael Klingenfeldt-Hansen.
Isänne ilmoituksen mukaan Mikaelia ei ole kutsuttu.
- Kuulehan nyt, Mads... - Lars.
Niin, Lars.
Homma meni vähän villiksi viime vuonna. Olin umpitunnelissa.
Otin pari snapsia liikaa, ja minulla alkaa heittää kännissä.
Asia on varmaan ratkaistavissa. Toin vaimon ja lapsetkin.
Michellekin on täällä.
Siitä en tiedä mitään. Haluan vain tietää, onko huoneita vapaana.
Haluan puhua isälleni! Sinun pitää ratkaista tällaiset tilanteet!
Anna hänelle huone, Lars. Minä selvitän asian isäni kanssa.
Anna alakerran pikkuhuoneet. Niitä ei käytetä koskaan.
Anna ne meille, niin kaikki on hyvin.
- Etkö tarvitse avaimia? - Ai niin.
Löytyyhän minun nimeni listasta? Onko siskomme tullut?
Etkö voisi ajaa vähän lujempaa? Tänään on isäni 60-vuotispäivä.
Minun pitäisi olla vastaanottamassa näitä ihmisiä, joten kaasu pohjaan!
- Oliko nimesi Nadin? - Kyllä, nimeni on Nadin.
Jos ajat lujempaa, annan sinulle puhelinnumeroni.
Hei, kulta!
Oletko valmis? Vieraat tulevat.
- Et kai ole ryypännyt? - En tänään.
- Komeat hautajaiset, vai mitä? - Minä olen valmis.
- Mitä sinä täällä teet? - Mitä hittoa sinä tarkoitat?
Et vaivautunut edes oman siskosi hautajaisiin.
- Älä sekaannu minun tekemisiini. - Puhunkin tekemättä jättämisistä.
Et tullut siskosi hautajaisiin. Et maksa velkojasi.
Et koskaan ajattele muita kuin itseäsi.
- Minä lähden kohta lätkimään! - Mainio ajatus.
- Haluatko lainata pyörääni? - En kestä hänen jäkätystään!
- Riittää jo, Helene. - Niin, riittää jo.
Osasit sanoa sen melkein niin kuin Christian. Reipas poika!
- Riittää jo. - Matki Christiania. Sen sinä osaat.
Tyyttää kovempaa, niin että he kuulevat.
Tuolla kävelee toisen pojan vaimo.
Tuo on Mette ja Tupu, Hupu ja Lupu.
- Miten menee? - Hyvin.
Katsokin, että pennut ovat hiljaa. - Käyttäytykää kunnolla, lapset!
Noin ei saa tehdä omalle siskolle.
- Tervetuloa, isoisä. - Kiitos, poikaseni.
Hei, kultaseni. Hautajaiset olivat todella hienot.
Kiitos viimeisestä.
Matka oli aika lämmin.
Menen vain purkamaan vaimoni.
Isäsi pyysi minua hoitamaan seremoniamestarin tehtävät.
Oletko jo tavannut Lisen?
- Miten menee, vanha veikko? - Helle ottaa voimille.
- Hei! Et ole muuttunut yhtään. - Kiitos vain.
- Tervetuloa. - Kiitos, kiitos.
Siirtykää vain aulan puolelle.
- Ihanaa, että pääsit tulemaan. - Hei, äiti. Näytät upealta.
- Kaikki vieraat ovat saapuneet. - Mene isäsi luo. Hän odottaa sinua.
Älä unohda onnitella häntä.
Onneksi olkoon, isä. Vieraat odottavat.
Istuhan hetkeksi. Minulla on tärkeää kerrottavaa.
Istu nyt vain.
Istu nyt.
- Maistuisiko konjakki? - Ei kiitos.
Tämä on melko tärkeä asia. Olen miettinyt tätä monta päivää.
Kuuntele tarkkaan.
Kaksi huoraa istui junaosastossa...
Kehtaatkin nauraa isällesi hänen syntymäpäivänään!
- Minä kerron äidillesi. - Kaikki odottavat teitä.
- Hän nauroi päin naamaani. - Se oli tuhmasti tehty, Christian.
Miksi istumme täällä, kun muut odottavat meitä?
Haluan jutella vanhimman poikani kanssa. Miten elämäsi sujuu?
Oikein hyvin. Avasimme uuden ravintolan Lyoniin...
Osaan lukea lehtiä, poikaseni. Sinä olet pärjännyt hienosti.
Mitä tyttöystävällesi kuuluu? Eikö teidän olisi aika hankkia lapsia?
- Hän odottaa lasta toiselle. - Etsi sitten itsellesi uusi nainen.
Muuttaisit kotiin. Alan olla vanha ja haluan elää perheeni parissa.
Lisäksi äitisi on kyllästynyt ainaiseen vitsailuuni.
- En yhtään ihmettele. - Mitä sinä tarkoitat?
Mitä vikaa vitsailussani on? Ei mitään kunnioitusta...
Kerro nyt, miten elämäsi sujuu. Oletko jo löytänyt uuden naisen?
- Tulkaa jo. - Tullaan, tullaan.
Yksi asia vielä. Voisitko lausua pari sanaa siskostasi?
- Minä en pysty siihen. - Toki. Kirjoitinkin jo pari riviä.
Ihanko totta? Erinomaista, poikani.
- Mikael on muuten täällä. - Juttelen sitten hänenkin kanssaan.
- Vieraat ovat valmiina. - Oletko sinä naimisissa, Michelle?
- Taidat kysyä väärältä henkilöltä. - Totta, sehän oli toinen poikani.
Suo anteeksi, tyttöseni.
Helge täyttää vuosia hurraa, hurraa, hurraa
- Hei, Christian. Missä sinä asut? - Mitä?
- Huoneessa 17. - Saanko lainata kylpyammettasi?
Enkö saa lainata kylpyammettasi?
Antakaa kuulua, kuinka Roskilde-joki virtaa!
- Se saa jäädä salaisuudeksi. - Toivottavasti olette olleet...
Niin kuin tapoihimme kuuluu.
Kuunteletko sinä?
Muutimme kolmannen kerran Kööpenhaminaan.
Sitten Bettina H. muutti takaisin kotiin.
- Bettina H:ko? - Niin.
Täällä on kuitenkin ihan mukavat oltavat.
Mikael sai minun huoneeni. Minä sain huoneen, jossa siskoni kuoli.
Mieluummin minä kuin Christian. Hehän olivat kaksoset.
Huone on pantu kokonaan pakettiin. Ihan sairasta.
- Katso nyt. Eikö olekin karmeaa? - Onhan se.
Karmea tunnelma. En usko, että hänellä olisi mitään tätä vastaan.
Voin hyvin asua hänen huoneessaan, kunhan laitamme tämän kuntoon.
- Haluan tosiaan asua täällä. - Niin, käyhän se.
Se tapahtui tuolla kylpyhuoneessa.
- Haluan sittenkin toisen huoneen. - Ihan miten vain.
Tuntuu vain niin...
Minulla on pahoja aavistuksia.
Kuulitko tuon?
Hän on kylpyhuoneessa.
Ei, siskosihan on kuollut.
Kurkistan vain vähän.
Minusta meidän pitäisi mennä.
Minä en löydä kenkiäni, Mette.
Oletko etsinyt kaikista laukuista?
- Sinun on parasta löytää ne. - Ne ovat jossain laukussa.
- Olen jo katsonut sieltä. - Ota rauhallisesti, Mikael.
En voi käyttää ruskeita kenkiä. Isä tulisi hulluksi.
- Ne ovat kyllä täällä jossain. - Missä? Olen etsinyt kaikkialta.
- Ehkä unohdin pakata ne. - Et voi olla tosissasi.
Saat lähteä hakemaan niitä. Päivälliseen on kaksi tuntia.
- Ota auto ja käy hakemassa ne. - Et voi olla tosissasi.
- En kai voi olla sukkasillani! - Pitääkö minun lähteä kotiin nyt?
Mitä vanhempasikin ajattelevat?
En voi käyttää näitä kenkiä! Oletko sinä ihan pimeä?!
Pakkaisit itse! Minä pakkasin teidän kaikkien tavarat!
Minun täytyy aina huolehtia kaikesta!
Jollei minun työni kelpaa, niin pakkaa roinasi itse!
Sanon sinulle pari totuuden sanaa! Pakkaaminen on sinun hommasi!
Se on aina ollut sinun hommasi, joten hanki minulle kengät ja heti!
Olemme täällä sinun takiasi, sinun paskaperheesi luona!
Kävin tänään konditoriassa.
Minun pitää laittaa jälkiruoka illallista varten.
Mitä tuo tarkoittaa? Nuoli, joka osoittaa ylöspäin.
Kylpyammeesta näkee varmaan, jos tuolla on jotain.
Pitääkö minun mennä kylpyammeeseen?
- Pitääkö minun mennä pitkäkseni? - Katso, näkyykö sieltä mitään.
Katso, näkyykö sieltä jotain merkkiä, nuolta tai jotain.
Se voi olla aalto tai kala tai lintukin.
- Minä en suostu siihen. - Anteeksi.
- Olin vasta silittänyt tämän. - Anteeksi.
Mennäänkö muutamaksi minuutiksi pitkäksemme?
Eikö sinulla olekaan enää kiire juhliin?
Parin minuutin lepo tekisi kummallekin hyvää.
Se on kala! Se tarkoittaa lattian rajaa.
Minä en käsitä tätä leikkiä.
Onpa kummallista.
Hän leikki aina avaimenpiilotusleikkiä.
Hän on piilottanut avaimen.
Tule tänne minun viereeni.
Katso toisen jalan luota.
Mitä hän nyt on keksinyt? Maltan tuskin odottaa.
Olen pian ainoa, joka asuu täällä.
Te muut asutte Pariisissa ja vaikka missä...
- Älä nyt rupea itkemään. - Anteeksi.
- Juo tämä. - Kiitos. Haluatko, että menen pois?
Eikö sinun pitänyt mennä kylpyyn?
Tuossa on toinen nuoli ja tuolla kolmas.
Avaisitko hameeni?
- Mitä minun pitää tehdä? - Avaa hameeni.
Peppuni on vielä aika nätti. Pitääkö sen tyytyä vain kylpyyn?
Katso tuonne ylös.
Toisella puolella lamppua varjostimen alla näkyy jotain.
"Hyvä kirjeen löytäjä..."
- Helvetti! - Lapussa ei lue mitään.
- Helvetti soikoon, Mette! - Mitä nyt? Hitto!
Jätitkö sinä saippuan lattialle?
- Pirun raivostuttavaa! - Rauhoitu nyt, Mikael.
- Miksi jätit saippuan lojumaan? - Se oli sinun jäljiltäsi!
Helvetin helvetti.
- Sattuiko sinuun? - Arvaa vain!
Tässä talossa on aina tapahtunut kummia.
Lapussa ei lue mitään, mutta haluan asua täällä. Kiitos avusta.
- Säikähditkö sinä? - En ollenkaan.
Anteeksi vain. Kiitos avusta.
- Miksi jätit saippuan lattialle? - Se en ollut minä.
Se oli sinun jäljiltäsi. Sinä käytit saippuaa viimeksi.
- Missä kalsarini ovat? - Mistä minä tiedän?
Huolehdi itse vaatteistasi. Minä en ole hoitotätisi.
- Pidä jo turpasi kiinni. - Älä unta näe!
Tiedätkö mitä?
- Koko paska romahti alas. - Sinun täytyy laittaa se takaisin.
En varmasti laita.
Sinä olet ihan outo, Christian. Olit ennen niin villi.
Nyt veljesi riehuu ja sinä et edes halua maata nätin tytön kanssa.
Olenko minä liian laiha sinulle?
Christian?
Piilotan sen tänne. Kukaan ei saa löytää sitä, ei kukaan.
Missäköhän sinäkin olet, Christian-kulta?
Kello on kuusi! On aika nousta ylös!
Näyttäkää lippunne, olkaa hyvät!
Missä minun housuni ovat?
- Hei, isoisä! - Hei, isä.
Tule takkahuoneeseen viiden minuutin kuluttua.
Hei, Bent!
Mitä vanha veijari?
- Hei, isä. - Jutellaan joskus toiste.
Nyt on aika istua ruokapöytään.
Minua pyydettiin kysymään sinulta, oletko kiinnostunut loosista.
Minä en osaa kuvitella sinua loosiveljeksi-
- mutta Christian sanoi, että sinulla menee hyvin.
Sinulta kysytään piakkoin, haluatko liittyä vapaamuurareihin.
Meidän avullamme se onnistuu.
Sinun on kuitenkin käyttäydyttävä ihmisiksi tänä iltana.
Pidä näppisi erossa Michellestä.
Onko selvä?
Pidä huolta siitä, että kaikki sujuu hyvin.
Luuletko pystyväsi siihen?
Tarjoa isälleni juotavaa. Yritä nyt vähän ryhdistäytyä.
- Etkö ole vielä saanut juotavaa? - Hei, Mikael.
- Oletko sinä saanut juotavaa? - Meidän täytyy jutella.
Meillä ei ole mitään puhuttavaa.
- Kai sinä vielä jotain muistat? - Toki, muistanhan minä.
Ajattelin pitää pienen puheen tänä iltana.
- Osasin vähän odottaa sitä. - Se ei sovi pikkutyttöjen korville.
Sen minä kyllä arvaan!
- Taisit nukahtaa. - Niin taisin.
- Etkö sinä nuku nykyään? - Vain sinun seurassasi.
On suuri kunnia toimia seremoniamestarina-
- Klingenfeldt-Hansenin suvun aina niin loistokkaissa juhlissa.
Minun nimeni on Helmut von Sachs.
"Ich bin aus Deutschland," Ruhrin terästeollisuusalueelta.
Helgekin on silkkaa terästä. "Still going strong."
"Helge, rakas ystävä, tanskalainen isäni."
Luovutan puheenvuoron sinulle.
Kun katselen teitä, menneet vuodet palaavat elävinä mieleeni.
Kaikki se, mitä meille on tapahtunut.
Siinä, että täyttää 60 vuotta, ei sinänsä ole mitään mullistavaa.
Muistan aivan kuin eilisen-
- kun päätimme ottaa tämän mahtavan paikan haltuumme.
Meidän on kuitenkin palattava taaksepäin kesään 1971.
Silloin pieni perheemme nousi tämän talon portaita ensi kerran.
Rakas vaimoni.
Helene.
Mikael.
Ja kaksoset...
Ja kaksoset.
Olimme valmiit ottamaan nämä kauniit tilukset haltuumme.
Olimme niin kovin...
Meillä oli niin kovin suuret odotukset.
Taidan lopettaa tältä erää tähän.
Toivottavasti kaikki viihtyvät juhlissa. Siirtykäämme ruokasaliin.
Alkuruoka on valmiina!
Antaa mennä!
- Eikö matka mennyt hyvin? - Autossa oli liian kuuma.
- Eikö autossanne ole ilmastointia? - On toki, mutta suuta kuivaa silti.
Se on epämiellyttävää.
Toimme lapsetkin mukanamme.
Minä ottaisin vettä.
Minä kastuin vähän, koska hän läikytti vettä päälleni.
- Mikä sinun nimesi on, tyttöseni? - Minun nimeni on Mette.
- M-E-T-T-E, Mette. - Niinpä olikin.
- Tämä on hummerikeittoa. - Ei vaan lohikeittoa.
Onko tämä lohikeittoa? Minusta tämä maistuu hummerilta.
- Hyvää tämä kuitenkin on. - Niin, hyvää tomaattikeittoa.
Tämä ei ole tomaattikeittoa vaan hummerikeittoa.
Vanhin poika pitää puheen.
Kello alkaa lähennellä seitsemää-
- ja vanhimpana poikana haluaisin kohottaa ensimmäisen maljan.
Haluan kuitenkin ensin pitää pienen puheen.
Olen kirjoittanut kaksi puhetta, isä.
Toinen on vihreä, toinen keltainen. Saat itse valita, kumman haluat.
- Vihreä vai keltainen? - Minä valitsen vihreän.
Se onkin mielenkiintoinen. Se on eräänlainen paljastuspuhe.
Olen antanut puheen nimeksi "Kun isän piti kylpeä".
Minähän olin vielä pieni poika, kun muutimme tälle tilalle-
- ja voin tosiaan sanoa, että elämämme muuttui täysin.
Täällä oli tilaa temmeltää ja keksiä kaikenlaisia kepposia.
Siihen aikaan täällä oli ravintola, ja muistan-
- kuinka edesmennyt sisareni Linda ja minä leikimme täällä.
Hän sujautti usein jotain vieraiden ruokiin heidän huomaamattaan.
Katselimme heitä piilosta, mutta Lindaa rupesi aina naurattamaan.
Hänellä oli mitä sydämellisin nauru.
Nauroimme pian tikahtuaksemme ja jäimme luonnollisesti kiinni.
Meidän ei kuitenkaan koskaan käynyt kuinkaan.
Paljon pahempaa oli silloin, kun isän piti kylpeä.
En tiedä muistatteko sitä, mutta isä oli innokas kylpijä.
Hän otti silloin aina Lindan ja minut mukaansa työhuoneeseen.
Ennen kylpyä oli hoidettava eräs tehtävä.
Hän lukitsi oven, sulki sälekaihtimet ja sytytti lampun.
Sitten hän riisuutui ja meidän piti tehdä samoin.
Isä pani meidät makaamaan vihreälle laverisängylle-
- ja käytti meitä hyväkseen, harjoitti seksiä lastensa kanssa.
Kun sisareni kuoli, tajusin, että Helge oli todellinen himokylpijä.
Hän kylpi todella usein ja mielellään.
Halusin kertoa sen perheellenikin, sillä isä kylpi vähän väliä.
Ajattelin, että teidänkin pitäisi saada tietää se.
Helge oli himokylpijä, ja tänään on hänen 60-vuotispäivänsä.
On hienoa, että saa nähdä lastensa ja jopa lapsenlapsensa kasvavan.
Mutta emme tulleet tänne kuuntelemaan minun puheitani-
- vaan juhlimaan Helgeä, joten tehkäämme niin.
Kiitos kaikista näistä vuosista, ja onnea syntymäpäivän johdosta.
Saisimmeko jotain juotavaa.
Christian.
Sinä pidit ensimmäisen puheen, mutta nyt on minun vuoroni.
Else, sinä täytät tänään vuosia...
- Ei Else vaan Helge. - Mitä hän sanoo?
Hän sanoo, että nyt on Helgen syntymäpäivä.
Isoisä ei enää muuksi muutu.
Sinä olet jo kasvanut isoksi pojaksi-
- ja olet kyllin vanha kuulemaan isojen poikien juttuja.
- Hyvä, isoisä! - Minun täytyy lähteä.
Muistan kerran, kun Helge oli vielä nuori poika.
Hän kertoi minulle, että hänellä oli vaikeuksia tyttöjen kanssa.
Kim. Kim!
Hei, Christian.
Minun täytyy ehtiä lentokoneeseen, joten minulla on vähän kiire.
Saanko esitellä lapsuudenystäväni Christianin?
Sinä taidatkin tuntea melkein kaikki.
- Miten sinulla menee? - Ihan hyvin.
Vai että ihan hyvin? Onnea matkaan, Christian.
Pidit puheesi ja lennät kotiin. Taisto on menetetty.
Mikään ei muuttunut paskan vertaa.
- Oletko humalassa? - Totta kai, olenhan töissä.
Kuinka kauan olemme tunteneet?
Ensimmäisestä luokasta lähtien. Kävimme yhdessä omenavarkaissa.
Olen odottanut tätä hetkeä siitä lähtien, mutta sinä aiotkin häipyä.
Kauas isäsi luota, joka veti pitkää tikkua sinusta ja sisarestasi.
Aloituksesi oli hieno. Isäsi joutui vuorostaan arpaonnen uhriksi.
Mitä sinä haluat minusta, Kim?
Anteeksi, että keskeytän sinut, isoisä. Toivon vain-
- ettei kukaan ottanut Christiania todesta.
Hän on veljeni, ja minä rakastan häntä-
- mutta hän ei puhunut totta. Minunhan se pitäisi tietää.
Suo anteeksi keskeytys, isoisä, mutta järkytyin niin kovin.
Vartin yli seitsemän isäsi tulee ilmoittamaan pääruoan tarjoiluajan.
Hän sanoo: "Ruoka näyttää maistuvan hyvin."
Hän juo lasillisen Gammel Danskia, ja kaikki on entisellään.
Odota vain pari minuuttia, niin saat nähdä.
Hyvää iltaa, hyvä herrasväki.
Oletko sinä täällä? Luulin, että... Tule tänne.
Kaadahan minulle ja pojalleni lasilliset Gammel Danskia.
- Ruoka maistuu mainiolta. - Kiitos.
Se näyttää maistuvan hyvin vieraillekin.
- Ei kiitos. - Etkö sinä halua?
Tämä maistuu todella hyvältä.
Tämä maistuisi pirullekin. - Ota itsekin lasillinen.
Tule mukaani. Haluan jutella kanssasi kahden kesken.
Takaisin hommiin!
- No, miten sinä voit? - Ihan hyvin.
Vai niin?
Oletko ihan varma siitä?
Minä en ymmärrä yhtään mitään.
Muistini alkaa ilmeisesti reistailla.
- Mitä tarkoitat? - Minä en muista mitään sellaista.
Sinun täytyy auttaa minua. Mitä silloin oikein tapahtui?
Anteeksi, minä muistan varmaan itse väärin.
Älä pyytele anteeksi. Alan huolestua sinusta.
Älä suotta huolestu. Olen tehnyt liikaa töitä-
- ja siskoni kuolema... Unohda koko juttu.
Se, mistä sinä puhuit, on rikollista.
- Siitä pitää ilmoittaa poliisille. - Älä ihmeessä. Unohda koko juttu.
En ole nukkunut hyvin viime aikoina ja olen muutenkin voinut huonosti.
- Miten yläkerrassa sujuu? - Hyvin. He ovat järkeviä ihmisiä.
He eivät pienistä hätkähdä.
Oli hauska nähdä sinua. Minua odotetaan yläkerrassa.
Sinulla on tänään merkkipäivä, Helge.
Sinä olet jo kasvanut isoksi pojaksi-
- ja olet kyllin vanha kuulemaan isojen poikien juttuja.
Muistan kerran, kun Helge oli vielä nuori poika.
Hän kertoi minulle, että hänellä oli vaikeuksia tyttöjen kanssa.
Minä sanoin hänelle: "Mene ostamaan uuniperuna."
"Pane se uimahousuihisi ja mene uimarannalle."
"Saat taatusti tytöt perääsi!" Sitten tuli kesä.
- Mitä sinä luulet? - Minäkö?
Minä en tiedä, mitä hän aikoo.
Poika palasi rannalta valittaen, ettei kikka auttanut yhtään.
Kukaan ei tullut edes juttelemaan. "En yhtään ihmettele," minä sanoin.
"Peruna piti panna housujen etumukseen eikä takamukseen!"
Michelle ja Pia, minulla on asiaa teille.
Tulkaa tänne molemmat ja kuunnelkaa tarkkaan.
Varastetaan kaikkien autojen avaimet.
Mitä?
Tämä on Christianin tilaisuus. Ihmiset eivät saa lähteä pois.
- Ilta on vasta aluillaan. - En usko, että hän jatkaa enää.
- Hän pyysi jo anteeksikin. - Katsotaan nyt.
Ei sotketa vanhoja työntekijöitä tähän. He tarvitsevat eläkkeensä.
- He eivät saa huomata mitään. - Etsitään ihan varovaisesti.
Minä löysin ne!
Onko kaikki kunnossa?
- Ei kai ole mitään ongelmia? - Ei, kaikki on hyvin.
- Jääkö veljeni tänne yöksi? - Sitä minä en tiedä.
Tuolta tulee taksi. Menen selvittämään, mistä on kysymys.
Hei, sinä siellä!
Charlie Brown, taidat olla väärässä osoitteessa.
- "Puhutko englantia?" - "Täällä on yksityistilaisuus."
- "Minut on kutsuttu tänne." - Voinko lähteä vai en?
"Me emme tarvitse musiikkia. Ei mitään trumpetteja."
"Sinun on parasta häipyä. Tästä saat 500. Se riittää taksiinkin."
"Minä en tullut soittamaan. Minä kuulun kutsuvieraisiin."
- "Oletko sattumoisin Helenen veli?" - Kuulehan nyt:
En tiedä, mistä sinä tunnet siskoni, enkä halua tietääkään...
"Minulla on ollut kauhea ikävä sinua!"
"Olen todella iloinen, että pääsit tulemaan."
- Mitä sinä puuhaat, Mikael? - "Hän yritti ajaa minut pois."
- Mitä hittoa sinä hommaat?! - Älä viitsi, Mikael!
Et voi raahata tuota marakattia isän syntymäpäiväjuhliin!
Sinä et hitto vieköön kutsu Bartokaita marakatiksi!
Olet ihan sairas! Helvetin natsisika!
Selvä on, voit lähteä.
Äiti, saanko esitellä poikaystäväni?
- "Bartokai, tämä on minun äitini." - "Hauska tavata taas."
Te ette ole tavanneet ennen. Se oli eräs toinen.
"Hauska tavata."
"Tätä tietä, olkaa hyvä."
Anteeksi, että häiritsen taas, mutta unohdin kaikkein tärkeimmän.
Olemme kokoontuneet tänne viettämään isäni syntymäpäivää.
Jos johdatin juhlan sivuraiteelle aiemmin-
- haluan kernaasti hyvittää sen kohottamalla maljan isälleni.
Joten jos kaikki voisivat nousta seisomaan...
Kohottakaa lasinne.
Malja miehelle, joka tappoi sisareni. Malja murhaajalle!
Saanen ehdottaa, että pidämme tupakkatauon.
Mene soittamaan jotain.
Emmekö voisi lähteä kotiin?
Oletko sinä ihan sairas, Christian?
Kuuletko, mitä minä sanon? Oletko ihan sairas, Christian?
Huolehdi siitä, ettei kukaan lähde kotiin. Hän on ihan sairas.
- Olen yrittänyt soittaa... - Soittaisitko meillekin taksin?
Minä en kestä tätä. Minä kärsin vakavasta masennuksesta.
- Tänne ei tule mitään taksia. - Odota nyt.
Taas koitti Tanskan kesä
Bent, oletko nähnyt automme avaimia?
Olemme lähdössä, mutta en löydä avaimia mistään.
- Onko teillä ongelmia? - Minä en kestä tätä.
Numero on edelleen varattu. Odotusaika on 11 kuukautta.
Saanko puhua Kimin kanssa?
Haloo, Lars? Ota vain ihan rauhallisesti.
- Piilottakaa autojen avaimet! - Pannaan ne uuniin.
- Pane ne jääkaappiin. - Piilottakaa ne äkkiä.
Homma on hoidettu.
Missä hitossa Michelle on?
Sisään, hitto vieköön.
- Haluan puhua teidän kanssanne. - Mene pois.
- En mene. Meidän on puhuttava. - Minä tulen puhumaan kanssasi.
- Mennään tänne. - Päästä irti!
Rauhoitu. Mitä helvettiä sinä yrität?
Ennen lupasit minulle taivaat ja maat. Vierailit öisin sängyssäni.
- Nyt et edes tervehdi minua. - Suo anteeksi.
- Minulla on vaimo mukanani. - Ei se sinua ennenkään estänyt.
Tiesitkö, että tulin raskaaksi? Ota rauhallisesti. Tein abortin.
- Ajattelin vain kertoa sinullekin. - Isäni täyttää tänään 60 vuotta.
Alakerrassa on käynnissä todellinen hullunmylly.
- Hei, Bent. Asutko tässä huoneessa? - Kyllä, mutta lähden saman tien.
- Oletteko nähneet autoni avaimia? - Emme ole.
Oletteko ihan varmoja? Minä masennun, ellen löydä niitä.
Ymmärrän sen, mutta nyt sinun on parasta palata alakertaan.
Kuuntelehan nyt oikein tarkasti.
Pakkaa laukkusi ja mene kotiin. Tästä saat palkkasi.
Onko selvä?
Sinä olet yhtä sairas kuin isäsi!
Älä parjaa minun perhettäni.
Ajattele, jos minä puhuisin sinusta tuolla tavalla.
Siitä, kuinka sairaalloinen olit pienenä.
Siitä, kuinka aina pilasit muiden lasten leikit.
Kuinka varastit heidän lelunsa ja poltit ne heidän silmiensä edessä.
Matkustimme Ranskaankin hakemaan sinut pois siitä mielisairaalasta.
Siellä sinä makasit lääketokkurassa ja yhtä sairaana kuin aina.
Äitisi oli aivan epätoivoinen.
Voisin myös kertoa, miten onneton tapaus olet naisten suhteen.
Menetät naisen toisensa jälkeen, koska sinulla ei ole selkärankaa.
Voisin myös kertoa jotain sinun ja sisaresi suhteesta.
Mitä siitä sanot?
Hyvästelikö hän sinut, Christian?
Et saanut edes korttia tai kirjettä.
Me muut saimme kyllä, ja siihen lienee ollut syynsä.
Sinähän pakenit muille maille, niin kuin tapoihisi kuuluu.
Hylkäsit sairaan sisaresi.
Hän kyseli perääsi joka päivä-
- ja ryntäsi aina puhelimeen, mutta et koskaan soittanut.
Olit täysin omissa sairaissa maailmoissasi, kuten aina!
Sitten vedät perheesi lokaan, vaikka olemme aina tukeneet sinua.
Äitisi ei halua enää koskaan nähdä sinua.
Minusta sinun pitäisi kuitenkin jäädä tänne-
- jotta näkisit, mitä seuraa, kun vetää oman perheensä lokaan.
Tämän pienen intermezzo pianissimon jälkeen-
- voisimme palata pöydän ääreen. "Ich habe hunger."
Olkaa hyvä, hyvät naiset ja herrat.
He palaavat pöytään. Christianilla ei taida mennä kovin hyvin.
Kauriinreittä karpaloiden kera!
Kippis, isoisä!
Puheesi oli aivan hillitön.
Huudat koko ajan suoraan korvaani.
Kippis vielä kerran.
Taustajoukot ovat edelleen paikalla.
Minä haluan suolaa ja pippuria.
Haluan samppanjaa ja kaviaaria.
"Christian, mitä mies?"
"Ei maailma tähän kaadu."
"Tarjoilijat näyttävät ainakin pitävän sinusta."
"Alan jo uskoa, että tuollaisen pommin pudottaminen kannattaa."
"Että nousee seisomaan koko suvun edessä ja sanoo:"
"Äiti ja isä, te olette ihan paskoja ihmisiä!"
"Olen pahoillani."
"Yritä vain selviytyä hengissä tästä illasta."
"Otetaan vähän viiniä."
Jos päivän juhlakalu on "tanskalainen isäni"-
- niin Elsi on "tanskalainen äitini".
Meidän kaikkien "Mutti". Ole hyvä, Elsi. Puheenvuoro on sinulla.
Annetaan hänelle aplodit.
Kiitos, Helmut ja kaikki muut.
Aluksi haluan sanoa, että olen hyvin iloinen-
- että te kaikki olette täällä tänään.
Haluan luonnollisesti myös sanoa pari sanaa miehelleni-
- omalle Helgelleni.
On vaikea sanoin kuvailla, kuinka paljon sinä olet merkinnyt minulle.
Olet aina ollut elämänhaluinen ja huolehtivainen elämänkumppani.
Olet antanut minulle kaiken, mitä vaimo toivoa saattaa.
Meillä on 30 mahtavaa yhteistä vuotta takanamme. Kiitos niistä.
Lopuksi haluan vielä sanoa pari totuuden sanaa-
- kolmelle lapsellemme.
Minusta on mahtavaa, kuinka hyvin te olette pärjänneet elämässä-
- varsinkin kun tietää, miten pikkuruisia te kerran olitte.
Mikael on nuorimmaisemme, oma Benjaminimme.
Emme ole nähneet sinua paljonkaan, sillä lähdit kotoa kovin pienenä.
Ensin menit sisäoppilaitokseen, sitten pestauduit koululaivaan-
- ja lopulta pääsit kokkikouluun Sveitsiin.
Kokkia sinusta ei ole vielä tullut, mutta kenties sekin aika koittaa.
Olet joka tapauksessa suonut meille kolme ihanaa lapsenlasta-
- joista isäsi ja minä olemme hyvin kiitollisia.
Kiitos kuuluu tietysti myös pikku Mette-vaimollesi.
Helene on omaperäisin kolmesta lapsestamme.
Sitä sinä todella olet.
Kun ilmoitit meille, että olit päättänyt ryhtyä laulajaksi-
- ja että olit liittynyt johonkin vasemmistojärjestöön-
- ymmärsimme, että olisit oman tiesi kulkija, niin kuin oletkin ollut-
- niin elämässä kuin opinnoissakin.
Niin sinusta tuli antropologi, mikä on oikein hienoa-
- vaikka isäsi ja minä olimmekin toivoneet sinusta juristia.
Ne maailman maista ja kansoista, joihin sinä et ole tutustunut-
- eivät liene tutustumisen arvoisia.
Haluankin toivottaa Gonzalesin tervetulleeksi perheeseemme.
Äiti, hänen nimensä on Bartokai.
Tervetuloa perheeseen, Kaj.
Lopuksi meillä on vielä Christian.
Olet aina ollut erityinen ja hyvin luova lapsi.
Hän on aina ollut mainio tarinankertoja.
Olen aina ajatellut, että hänestä tulisi mainio kirjailija.
Voin kertoa teille, että kun Christian oli pieni-
- hänellä oli uskollinen ystävä, jonka nimi oli Snut-
- jota ei ollut oikeasti olemassa.
He olivat aina yhdessä ja aina samaa mieltä kaikesta.
Ellei Snut halunnut tehdä jotain, ei Christiankaan suostunut siihen-
- eikä mikään mahti maailmassa mahtanut sille yhtään mitään.
Mutta rakas Christian...
Ihmisen on osattava erottaa tosi ja taru toisistaan-
- ja se on aina tuottanut sinulle vaikeuksia.
Ymmärrän kyllä, jos olet vihainen isälle. Niin minäkin joskus olen.
Riidat on kuitenkin syytä selvittää kahden kesken.
Sellaiset tarinat, joita sinä olet sepittänyt tänään-
- niin jännittäviä kuin ne ovatkin, ylittävät hyvän maun rajan.
Minä luulen, että Snut on ollut seurassasi tänään-
- ja te kaksi olette loukanneet isää.
Sen vuoksi haluan, että nouset nyt seisomaan ilman Snutia-
- ja pyydät isältäsi anteeksi.
Sinun ei tarvitse hävetä anteeksi pyytämistä.
Rohkeasti vain, Christian.
Ole hyvä ja nouse seisomaan, Christian.
Nouse seisomaan, Christian. Yritä nyt koota itsesi.
- Hän on ihan sairas, äiti. - Christian...?
Suokaa siis jälleen kerran anteeksi, että häiritsen.
Vuonna 1974 astuit työhuoneeseen ja näit poikasi nelinkontin-
- ja miehesi housut nilkoissa. Anteeksi, että näit minut niin.
Anteeksi, että miehesi käski sinun häipyä ja että häivyit.
Anteeksi, että olet niin kavala ja kiero, että varmaan kuolet siihen.
Anteeksi, että olette tuollaisia paskiaisia koko joukko!
Anteeksi vain, että miehesi 30 vuoden ajan...
- Saanko puhua loppuun? - Ulos täältä!
- Enkö saa puhua loppuun? - Ulos ja heti!
Päästä minut irti!
Sinä olit Sveitsissä sisäoppilaitoksessa.
Sinä et voinut tietää. Vai tiedätkö sittenkin?
- Sinä olet ihan hullu! - Taidat tietää kaiken.
Sinä olet ihan sairas! Painu helvettiin täältä!
Ota rauhallisesti, helvetti soikoon.
Laittakaa ovi lukkoon.
- Onko ovi lukossa? - Luulen niin.
Saatanan paskiainen.
Siimeksessä metsän rauhaisan
Luona laululintujen
Siellä sielua myöten herkistyy
Kotikonnuilla lintusten
Mihin minä jäinkään? Niin, vuonna 1974 äiti tupsahti työhuoneeseen-
- ja näki, kuinka isä hieroi kovaa kulliaan tukkaani!
Hän ei taida olla ihan terve.
Olen todella pahoillani tästä. Jatka vain laulua, äiti.
Siellä rauha aina vallitsee
Metsän vehreydessä
Syömmen kaipauskin hiljenee
Rauhan valtakunnassa
Heittäkää hänet ulos täältä!
Nyt tuli lähtö!
Häivy täältä ja vähän äkkiä!
Lopeta jo, Leif! Hän on sentään veljeni!
Häivy täältä!
Rauhoitu jo vihdoin!
Kiskokaa hänet pois kimpustani!
Annatko periksi? - Älä karahkalla lyö! Hän on sentään veljeni.
Viedään hänet pois.
- Mitä teemme hänelle? - Kannetaan hänet metsään.
Pitääkö meidän sitoa sinut puuhun, Christian? Onko se tarpeen?
Mitä hittoa sinä yrität? Mistä sinä keksitkin kaiken?
Nyt tuo saa luvan loppua!
Anna tulla vain!
Anna tulla! Anna tulla!
- Lopeta jo vihdoin! - Sidoitko hänet kunnolla?
Nyt tämä saa riittää. Rauhoitu, Christian.
Onko sinulla tupakkaa, Leif? Hukkasin omani.
- Minä kierrän lukitsemassa ovet. - Hyvä ajatus.
- "Missä veljesi on?" - Minä en juttele tuon kanssa.
- Mitä te teitte hänelle? - Älä turhia huolehdi.
Christian lähti kotiin. Hän ei jaksanut enää.
- Jutellaan siitä sitten. - "Peittelitkö hänet pusun kera?"
- "Olet oikea unelmaveli." - Mikä sinua risoo?
- "Paskiainen." - Mitä sinä sanoit?
- "Paskiainen." - Lopeta, Mikael! Älkää viitsikö!
Anna olla, Mikael! Lopeta jo tuo riehuminen!
Lopeta nyt jo helvetissä! Jätä hänet rauhaan.
Pysy loitolla hänestä!
Hei, Kim.
Keittiön ovi pitää lukita. Missä se on?
Se on tuolla perällä, Leif.
Christian taitaa olla huonossa jamassa. Ette kai hakanneet häntä?
Hän ei taida tulla enää takaisin.
- Tämähän on viinikellari. - Niin on.
Älä pilaile, Kim. Mitä hittoa tämä on olevinaan?
- Panitko hänet lukkojen taakse? - Ei tuollaisia voi pitää vapaana.
Kim!
- Missä Christian on? - Minä en tiedä.
Et kai aio ruveta kännäämään?
"Malja veljellesi!"
- "Veljellesi!" - Mitä sinä horiset?
- "Veljellesi!" - Pidä saman tien puhe.
"Haluatko kuulla puheen, vai?"
"Näin jo malliesimerkin, joten älä yllytä!"
Nyt pistetään hitto vieköön lauluksi!
Olen nähnyt oikean neekerin
- "Mitä he laulavat?" - "Rasistista laulua."
"Se kuulostaa ihan joululaululta."
Minä en kestä tätä! He tappavat vielä toisensa!
Minä tulen hulluksi!
Pääni halkeaa kohta. Voisitko hakea lääkkeeni?
- Oletko nähnyt Christiania? - En ole, hän taisi lähteä kotiin.
Hyvä, että hän lähti kotiin.
Minä käyn hakemassa lääkkeesi.
Helvetti.
Kaikki ovat ihan mielisairaita.
Koko joukko...
Sinä se vain jaksat.
Jaksan kauemmin kuin uskotkaan, Helge.
Kello lähenee kymmentä-
- ja kohta tapahtuu jotain jännittävää.
Niin kuin Alfred Hitchcockin hautakivessä lukee:
"Sellainen on tottelemattomien pikkupoikien kohtalo."
Helge, sinäkään et välty Klingenfeldt-Hansenien perinteeltä.
On loppuhuipennuksen aika!
Olet tainnut hukata jotain. Pitäisit huolen tavaroistasi.
- "Haluan vain päästä kotiin." - "Ymmärrän sen."
Hei! Ette kai ole jo lähdössä pois?
- Kyllä, me lähdemme nyt. - Tulkaa edes syömään jälkiruoka.
"Kaikki kääntyy vielä parhain päin."
"Luota minuun. Minulla on sellainen tunne."
- "Hyvä on. Oletko ihan varma?" - "Aivan varma."
Rakastan näitä sukuperinteitä.
Tanssin jälkeen seremoniamestarin paikalta löytyy aina lappu-
- jossa on yllätyspuhe. Näin on myös tänään.
Siinä mies kehottaa sisartaan lukemaan kirjeen isälleen.
Minä luulen, että Helene kainostelee puheen pitämistä.
Eikö totta, Helene?
Minusta on olosuhteet huomioon ottaen hienoa-
- että veljesi kannustaa sinua tällä tavalla.
Tähän perheeseen taitaa jälleen laskeutua rauha.
Annetaan aplodit Helenelle.
Anna kuulua, Helene!
Älä turhia ujostele.
Mikael, älä ole huomaavinasi häntä.
Tämä on...
Tämä on minun sisareltani.
"Hyvä kirjeen löytäjä."
"Olet varmaankin siskoni tai veljeni"-
- "sillä te olitte taitavia avaimen etsijöitä. Hihi, kikatus."
"Ymmärrän kyllä, että teistä on tuntunut kamalalta löytää minut"...
..."kylpyammeesta, joka on täynnä vettä."
"Mutta"...
..."minun kannaltani se ei ole yhtään niin kamalaa."
"Rakkaat sisarukseni, olette ihania ja mahtavia ihmisiä."
"Minä rakastan teitä."
"Älkää murehtiko minua."
"Rakas veljeni Christian, joka olet aina ollut minulle tärkeä:"
"Kiitos kaikesta."
"Rakastan sinua liian paljon sotkeakseni sinut tähän."
"Sinua myös, Helene. Ja sinua, Mikael, senkin veijari!"
"Isä on taas alkanut käyttää minua hyväkseen ainakin unissani."
"Minä en jaksa enää."
"Aikani on tullut. Tämä oli kai väistämätön kohtaloni."
"Tiedän, että se tulee varjostamaan sinun elämääsi, Christian."
"Olen yrittänyt soittaa, mutta tiedän, että olet kovin kiireinen."
"Haluan vain sanoa sinulle, ettei sinun pidä surra minua."
"Minä uskon, että tuonpuoleisessa on valoisaa ja kaunista."
"Kaipaan jo sinne"...
..."vaikka minua hieman pelottaakin."
"Minua pelottaa lähteä ilman sinua."
"Rakastan sinua ikuisesti. Linda."
Se oli hieno kirje.
Tuokaa tyttärelleni portviiniä, niin että voimme nostaa maljan.
Tuokaa nyt jo helvetissä sitä portviiniä!
Ei mitään kunnioitusta! Jo on aikoihin eletty!
Mitä hittoa te toljotatte?!
Onko minun syytäni, että olen saanut noin kelvottomia kakaroita?!
En ole koskaan oikein ymmärtänyt, miksi sinä teit niin.
Te ette ansainneet sen parempaa.
Tänä iltana ei ole ollut helppoa toimia seremoniamestarina.
Minun täytyy tunnustaa, että tämä on uutta minulle.
Olen hyvin liikuttunut tästä kaikesta, niin kuin varmaan tekin.
Minä lähden nyt.
Tehtäväni on kuitenkin viedä juhlat loppuun-
- joten ehdotan, että siirrymme tanssin ja musiikin pariin.
Olen palauttanut autojen avaimet oikeille omistajilleen.
- Saisinko lasillisen vettä? - Soitanko lääkärin paikalle?
Miten sinun kävi, Christian?
Christian?
Christian.
Pia.
- Pia. - Minä nukun.
Siskoni on täällä, Pia.
Minä rakastan sinua.
Christian.
Hei! Minulla on ollut ikävä sinua.
Minullakin on ollut ikävä sinua.
Tulenko sinun mukaasi?
Minun täytyy mennä nyt.
Tule tänne.
- Haloo? - "Helene täällä."
"Herätinkö sinut? Kello taitaa olla kolme."
"Minäkin olin nukkumassa, tai miten sen nyt ottaa..."
"Sänkyhommissa joka tapauksessa."
"Onko sinulla kenties ollut samat kujeet?"
- Mistä sinä puhut? - "En mistään."
"Voisitko tulla tänne? Mikael on kateissa."
- Mitä täällä tapahtuu? - Mikael on kateissa.
Hänen vaimonsa istuu minun huoneessani aivan suunniltaan.
- Jatkuvatko juhlat vielä? - En usko.
Älä ajattele sitä enää.
Muut ovat näköjään menneet nukkumaan.
Tarvitsemme laseja.
- Missä Michelle on? - Hän on Kimin huoneessa.
- Taitaa olla punkanvaihtoviikko. - Ei meillä sentään.
- "Mitä meillä ei ole?" - "Punkanvaihtoviikkoa."
- Minä otin lasin Christianille. - Minäkin tarvitsen lasin.
Kunhan se vain ei ole limainen.
Tanssikaa, Bartokai ja Helene.
Minusta teidän pitäisi mennä naimisiin.
Isä!
Täällä on Mikael! Täältä tulee pikku-Mikael!
Avaa ovi! Täällä on postimies, helvetti soikoon!
Avaa, helvetti soikoon!
Avaa ovi!
Mene sisään ja laita ovi lukkoon.
Lopeta tuo, Mikael!
Minähän käskin sinun mennä sisään.
Pidä sinä vain turpasi kiinni!
Käskin sinun pitää turpasi kiinni!
Tule tänne. Tule tänne!
Tule minun perässäni.
Mene tähän makuulle!
Makaa siinä paikallasi.
Minä en jaksa kuulla enempää paskaa. Makaa vain paikallasi!
Et saa enää koskaan tavata lapsenlapsiasi. Tajuatko?
Tätä perhettä ei ole enää olemassa!
Makaa paikallasi, minä sanoin! Makaa paikallasi!
Minä täällä, piru vieköön.
Minä, Mikael...
He eivät saa...
Olkaa hiljaa! Äiti yrittää sanoa jotain.
He eivät saa...
- Mikä hätänä? - He eivät saa...!
He eivät saa!
Mennään katsomaan. - "Jää sinä tänne, Bartokai."
Siirry sivuun, Mikael.
Te lyötte minut kuoliaaksi.
Te lyötte minut kuoliaaksi...
- Onko snapsia vielä tarjolla? - On toki.
- On hienoa aloittaa päivä näin. - On niitä huonompiakin tapoja.
Mitä sinä mietit, Morten?
Se on ohi nyt.
Tuo tyttö näyttää ainakin voivan mainiosti!
Huomenta, Christian.
Otatko leipää?
Missä hitossa Leif on? Siellähän sinä olet!
- Istuuko peruukkisi hyvin? - Missä sinä olet rypenyt?
Næstvedissä.
Pia.
Haluatko muuttaa minun luokseni Pariisiin?
Haluan.
Ei minulla muuta asiaa ollut.
Yrittääkö velipoika vikitellä tarjoilijoita?
- Ole hiljaa ja syö. - Minä haluan vain patonkia.
Hyvää huomenta.
Huomenta kaikille. Toivottavasti ruoka maistuu.
Tule isin luokse, Dorthe.
Isi saa lukea sinulle.
Tiedän, ettei aamiaisaika ole paras ajankohta pitää puheita.
Yritän ilmaista itseni niin lyhyesti kuin mahdollista.
Haluan vain sanoa-
- että tiedän, että kun te tänään lähdette täältä-
- näen teidät viimeisen kerran.
Ymmärrän viimeinkin myös sen-
- että se, mitä tein lapsilleni, on anteeksiantamatonta.
Ymmärrän hyvin, että te kaikki tämän pöydän ympärillä-
- varsinkin omat lapseni-
- tulette inhoamaan minua lopun ikänne.
Haluan kuitenkin sanoa, että olette silti aina minun lapsiani-
- että olen aina rakastanut teitä ja rakastan vastakin-
- riippumatta siitä, missä päin maailmaa te olette-
- tai mitä te siellä teette.
Sinulle, Christian, haluan sanoa tämän:
Taistelit hienon taistelun, poikani.
Puheesi oli oikein hieno. Oikein hyvä esitys.
Voisit kuitenkin poistua, niin että saamme ruokarauhan.
Tottahan toki.
- Tuletko sinä mukaan? - Minä jään tänne.